Det finns bara tre likadana på planeten.
Föreställ er hur värdefull den är.
Det där är ingen prydnadssak.
Det är ett stycke historia, smidd från den gyllene spiken.
-Den gyllene vad? -Spiken!
Den stora transkontinentala järnvägen.
-Lärde ni er inget i skolan? -Jag gick inte i skolan.
Äktenskapet mellan det mäktiga Union Pacific-
-och det avsevärt mindre mäktiga Central Pacific Railroad-
-som äntligen förbinder öst med väst i det här stora landet.
Se det som en historielektion - kostnadsfri.
Jag kan ge er aktuell kurs.
37,27 dollar.
Men ni får 37,30 dollar, som tack för historielektionen.
Låt gå.
På vägen ner betedde sig folk som om de aldrig sett jordgubbar på vintern.
Snälla!
Till och med vaktel à la chasseur förlorar sin charm.
Jag älskar vaktel à la... Vadhelst ni behagar.
Vi serverade vaktel på vårt bröllop.
Vi är ledsna att du inte kunde komma.
Ja, jag var på kontinenten.
Affärer i London väntar inte på nån.
Vad vi gjorde, sir, får ingen man söndra.
Även om jag är rapsodisk över att se dig så välmående-
-var jag rädd att kraschen '73 hade skakat om dig.
För Guds skull, nej. Endast en dåre vägrar diversifiera sig.
Bella här är diversifieringens ambassadörska.
-Inte sant, mon petit chou? -Skyldig, mon coeur!
-Uppför dig, för damens skull. -Förolämpa mig inte!
Vore vi inte i damens sällskap skulle jag kalla dig för vad du är.
-En åsna, min kära. -Okej, du vinner.
-Vi tackar så hjärtligt, sir. -Maten var gudomlig, mr Durant.
Det var så lite så.
Miss Palmer? Maggie? Hörde du vad jag sa?
250 000 dollar, annars dör Thomas Durant.
Det står att vi ska kontakta Union Pacifics styrelse.
Nej, vi borde kontakta fortet. En tjänsteman har mördats.
Martin Delaney var anställd av bolaget där Durant är ordförande.
Det gör det här till en angelägenhet för järnvägsbolaget.
Jag är den ende aktieägaren här med auktoritet att sköta frågan.
Vi gör som de säger. Vi kontaktar styrelsen.
Styrelsen betalar. De måste.
Han telegraferar styrelsen, de betalar, vi blir alla rika.
-Det var en enkel plan, John. -Som blev skit. Jag anpassade mig.
Genom att döda chefsingenjören framför en tidningsreporter?
-Nu betalar de dubbelt så fort. -Nej, de kommer att svara med våld!
-Vi kommer att bli hängda! -Jag, inte du!
Det var jag på tåget. Inte du! Det är jag som är i fara.
Delaneys död var en tragisk, oförutsedd konsekvens.
Men det tillhör det förflutna.
Vi måste kontrollera, och då menar jag kontrollera -
- vad som händer härnäst -
- inifrån.
Tror du att ranchägarna ligger bakom?
Nej. Thomas mutade dem.
Ingen av oss hade kunnat förutse det som hände, miss Palmer.
Durant brände hela stan och jag hjälpte honom.
Jag hjälpte honom skapa fler fiender än ni kan räkna till.
Styrelsen betalar, Maggie.
Så fort de får vad de vill ha kommer Durant att gå fri.
Det är snart över.
Det är från Union Pacific i New York.
De vägrar betala lösensumman.
De har vidarebefordrat frågan till regeringen.
Laramies välkomstvagn, ledd av en kriminell. Föga förvånande.
Jag är aktieägare nu, guvernören.
Jag hoppas att ni har med er pengar för Durants skull.
Jag blev inte vald genom att ge efter för gisslantagares krav.
När vi hittar de skyldiga betalar vi dem med snabb rättvisa.
De kommer inte att betala. När de vägrar...
-Campbell kommer att få honom dödad. -Vi startar en insamling.
Jag har 1 000 dollar.
Duger lika bra som regeringspengar. Dessutom har jag en häst.
-Jag kan sälja honom. -Behåll hästen, raring.
I hela stan finns inte tillgångar nog för att få ihop till lösensumman.
Vem kan ha gjort det här?
Av accenten att döma så var ledaren irländsk.
-Vad sa han till er? -"Upp." "Rör på dig."
Korta ord. Han försökte att inte prata.
När Marty försökte stoppa honom...
-Han hade inte behövt skjuta honom. -Och när ledaren mördat mr Delaney?
De var två ryttare till. De satte Durant på en häst och red iväg.
Durant är alltid skyldig folk pengar. Om vi kan titta i bokföringen...
-Bokföringen? -Ja.
Vi följer Durants skulder till den skyldige.
Då så. Jag gör bokföringen offentlig. Allt för att hjälpa till.
-Jag behöver styrelsens medgivande. -Vi har ingen tid att ödsla på dem!
Ni har haft en svår dag, miss Ellison.
-Var inte nedlåtande. -Ni har tur som lever.
-I vilken riktning red de? -Ursäkta?
Bara åt vilket håll de satte av vore till hjälp, madam.
Norrut. De red norrut.
-Det räcker. -Sätt igång, major.
-Vi måste avblåsa alltihop. -Jag tänker inte gå iväg tomhänt.
Det finns inga pengar. Campbell vägrar betala.
John Campbell har inte råd med konsekvenserna av min död.
-Han kommer att betala. -Han har skickat kavalleriet.
De har indianska spårare, och när de hittar oss...
-Vi får göra oss av med vittnet. -Tänker ni döda mig, mr Shea?
-Ja, tror du att du kan hindra mig? -Ingen ska döda nån.
Du drog in mig i det här för att jag vet hur man gör.
Du måste lita på mig.
Du säger att Campbell kommer att betala.
Vi måste bara göra det till hans enda valmöjlighet.
Är allt som det ska?
Marty var en god man. En vän.
Och nu är han död. För vad? För en liten summa pengar.
Jag klarar mig. Bekymra dig inte för mig.
-Miss Ellison. -Guvernören.
-Det borde inte bli nåt ärr. -Tack.
Bolagets bokföring. Revision.
Tack.
-Louise... -John...
Jag beklagar vårt senaste samtal. Hur det slutade.
Innan bolaget flyttade från Cheyenne.
Jag har lagt Cheyenne bakom mig.
Där det hör hemma.
Hoppas du hittar nåt.
In! Gå! Nu!
Vad är det här?
Om de inte får sina pengar dödar de Thomas Durant härnäst.
Kontakta sekreterare McCulloch.
Säg att vi behöver 250 000 dollar överförda till Laramie Central.
-Tack. -Jäveln måste slutföra sitt arbete.
Grant behöver järnvägen färdig, och jag också.
Dina skäl är oviktiga. Tack, John.
De visste att vi var på väg.
Och den irländska accenten...
Spåra McGinnes.
Majoren är fasligt intresserad av dig.
Var är Shea?
Vad har du gjort?
Mickey.
Vad i helvete har du gjort?
Jag är illa ute, Eva.
Durant anlitade oss. Ingen skulle komma till skada.
Men Shea...
Han dödade Delaney.
Vi dödade den där soldaten i dag.
Lyssna, Mickey. Shea dödar Durant utan att blinka.
Han har vållat besvär sen han kom till Cheyenne.
Du vet vad du måste göra.
Var snäll och berätta vad.
Du måste döda galningen.
Vad får dig att tro att jag skulle mörda min egen släkting?!
Du vet att jag har rätt.
-Charmigt. -Hur sa, tjockis?
Du påminner mig om en gorilla jag såg på en kringresande cirkus.
Skillnaden är att gorillan uppförde sig bättre.
Tänk på vad du säger, annars kan det hända en olycka.
Jag slår vad om att din mor tappade dig mer än en gång när du var liten.
Whiskeyfingrar kan vara hala, som du vet.
Du är bara en uppsvälld Mary-Ann. Jag borde döda dig här och nu!
Du är en idiot. En värdelös, patetisk idiot.
Om du inte håller käften-
-kommer du att skita din dödsskit här i sjön.
Lite avskildhet, tack.
Jag har ett hum om vem ni är ute efter.
Jag har inte sett min kusin sen det här började.
Det smärtar mig att säga det -
- men det är min misstanke.
-Ditt eget blod. -Han dödade Delaney.
Han kommer att döda Durant också.
Vi vet båda två vad han är kapabel till.
-Ni såg honom göra en man enögd. -Det gjorde jag.
Johnny har aldrig varit särskilt tålmodig.
Ni gör bäst i att skaffa fram lösensumman fort.
Grabbar.
Campbell tror att du ligger bakom det här.
-Varför i helvete tror han det? -Jag sa det till honom.
Det är över. Liksom vår tid i det här gudsförgätna landet.
-Vi tar pengarna och reser hem. -Irland? Är du från vettet?
Det är som om jag somnade på ett tåg för fyra år sen.
Jag hade en bror, en familj. Drömmar om guld.
Det är som om jag har vaknat och nu är ensam.
I helvetet.
Du är inte ensam. Du har mig.
Amerika är en hemsk mardröm. Jag är färdig med det.
Lyssna på dig själv. Du är en stor man här.
Du har horor, pengar, en saloon.
Du har aktier i ett järnvägsbolag, för Guds skull.
Hemma finns inget annat än svält och engelsmän.
Vi kan åtminstone andas där.
Och med de här pengarna kan vi styra saker och ting.
Vet du vad?
Du har jävligt rätt.
-De kommer att betala. -Naturligtvis.
Landets viktigaste affärsman får inte rövas bort av banditer.
Och de kommer att hålla tyst om det. Det är det amerikanska sättet.
Det måste vara utmattande att vara så viktig.
Ge dem pengarna först när Durant har lämnats över.
Major Bendix och hans mannar tar hand om mr Shea.
-Maggie. Kan vi byta några ord? -Ni är för sent ute, miss Ellison.
Johnny Shea dödade Delaney och kidnappade Durant.
-McGinnes angav honom. -Varför?
Ingen lojalitet bland råttor.
Hade Durant begärt en överföring för att muta ranchägarna, sa han?
Ingen överföring har bokförts.
-Han sålde sina personliga aktier. -Nej, det gjorde han inte.
Han är pank.
Att begära lösensumma för sig själv.
-Det är ett sätt att lösa problemet. -En man blev mördad.
-Din vän, mördad. -Ja, och jag blev skonad.
Jag har inte tur som lever.
Shea blev tillsagd av Thomas Durant att inte mörda mig på tåget.
Det du antyder är mer än absurt. Det här är ingen billig roman.
Du vet inte vad som hände, Louise. Du var där, men du vet inte.
Jag garanterar dig, Maggie, att Shea följde order.
Ta upp pengarna igen. Jag slösar inte bort vare sig pengar eller liv.
-Vi väntar. -Vi har bara några timmar innan...
Miss Ellison kan ha rätt.
Durant skulle inte dra sig för att iscensätta sin kidnappning.
Om hon har fel så förvärrar det inte situationen för Durant.
Om vi har rätt så valsar han snart in genom den där dörren.
Han måste ställas inför rätta för det som hände chefsingenjören.
Visst.
Gör som ni vill.
Ge mig Mickey McGinnes.
John Campbell tänker inte låta mannen-
-som mördade Union Pacifics chefsingenjör gå fri.
Han kommer att hitta din kusin, och när han gör det-
-tror du då verkligen att den där saken där uppe hjälper oss?
Det vore klokt att knyta ihop saker och ting.
Inga lösa ändar.
Du har helt rätt.
Det vore det klokaste att göra.
Så när de där svinen kommer hit och lämnar pengarna-
-så kommer den där saken där uppe och jag att ta dem...
-...och lämna den här skithålan. -Nej, det kommer ni inte.
Jo, och du kan inte göra ett skit åt saken.
Jag vill inte höra ett knyst till.
Ryttare på ingång!
-Maggie! Vad gör du här? -Ingen annan ville rädda dig.
Vi behöver pengarna, raring.
Kom igen.
Det finns 50 000 dollar däri. Ta dem och stick!
-Vi tar pengarna och sticker. -Ta de förbannade pengarna!
250 000 dollar. 50 000 räcker inte.
-Det räcker för livet vi vill ha. -Tala för dig själv.
-Lyssna på mig, John! -McGinnes?
Nej...
Maggie.
Jösses, Maggie!
Jag...
Maggie...
Inga lösa trådar.
När tåget stannade -
- klev den maskerade mannen ombord i min vagn.
Dandy Johnny Shea fick jag senare veta.
Han skjuter min chefsingenjör-
-helt och hållet oprovocerat och tvingar bort mig under pistolhot.
Vi rider till en övergiven depå några kilometer norrut-
-i änden av ett spår som tagits ur bruk.
Efter en tid, kanske en halv dag-
-så red vi vidare.
Jag gillade miss Palmer.
Hon var en bra kvinna. En bra affärskvinna.
Jag skulle träffa en man vid Soda Springs när det hände.
Han säljer såna här.
Grapefrukter.
Lite bittrare än vad jag hoppats på.
Smaka.
Exotiskt, inte sant?
När tiden var inne...
Ja?
När tiden var inne kom Maggie Palmer ridandes över åsen.
Hon hade en säck med pengar.
Och Dandy Johnny Shea...
Han tog säcken, sköt ihjäl henne-
-och red iväg, om jag måste gissa.
-Vart skulle han ta vägen? -Om jag det visste.
Jag skulle börja leta där det säljs sprit eller horor.
Han kan vara kvar i Wyoming.
Han kan vara i New York.
Kalifornien.
Irland. Han kan vara var som helst.
Jag vet inte.
En sak gnager mig.
Varför dödade han inte dig?
Jag vet inte, John.
Han kanske tröttnade på all död.
Det har jag gjort.
Jag är fri att gå, förmodar jag.
Jag vet vad som hände där ute.
Jag vet hela historien.
Jag kan inte bevisa det, men jag vet det.
Jag har berättat hela historien.
Det finns inget mer att veta.
De där 50 000...
Hon sålde sitt hotell för att rädda dig.
Jag dödade honom.
Jag dödade min kusin.
Jag dödade min bror.
Sluta! Förlåt! Förlåt!
Text: Fredrik Ringstedt-Axberg www.sdimedia.com